Fungerende løjtnant Hornblower tjenestegør på Indefatigable.
Spanien er neutralt, men tilnærmer sig den franske fjende.
Besøg, sir. Spanske farver, en kaptajn om bord.
-Lad kaptajn Pellew det vide. -Aj aj, sir.
Rebsdreng, bådsmænd, trommeslager, lad rebet gå.
-Sagde De en kaptajn? -l gallauniform, sir.
Et britisk forsyningsskib på vej mod Gibraltar.
-Endelig god vind. -Vi er i Gibraltarfør middag.
Det er på tide,
Dæk her! Et fartøj i styrbords side.
-En allieret. En spansk fregat. -Stol aldrig på spanierne.
Gå rundt om hende, rorsmand!
-Kaptajn Pellew? -Oui...Si.
-Hvordan er Deres spanske? -Ikke godt, sir.
Så forstår han sikkert fransk, Byd ham på et glas vin.
Kaptajnen vil være beæret, hvis De vil nyde et glas vin med ham.
Meddel venligst Deres kaptajn, at jeg beklager at måtte afslå.
Jeg er her som sendebud for hertugen af Belchite,-
-og jeg må insistere på, at brevet åbnes umiddelbart.
Han afslår invitationen. Brevet er fra hertugen af Belchite.
-Han beder Dem åbne det straks. -Gør han det?
Det betyder vel, at Spanien har sluttet fred med Frankrig.
De vil have os til at lægge bi. Jeg bryder mig ikke om det her.
-Vi kan sikkert sejle fra hende. -Det vil være vanvid.
Han excellence, hertugen af Belchite, grande af første klasse-
-befalingshaver over Hans Majestæts styrker til lands og til vands-
-ridder af den hellige orden Det Gyldne Skind.
Første minister og general af Andalusien...
Det er nok, vi har forstået, hvem han er, hvad står der ellers?
Læg bi, rorsmand! Vi kan stadig komme væk.
Overhør den ordre! Vi må vende om og forsvare os.
-Jeg har kommandoen, sir. -Jeg har højere rang, jeg overtager.
-Hårdt over roret! -Vi er i undertal og underbevæbnede.
Hvis De om seks timer stadig er indenfor rækkevidde af Puntalees,-
-vil der blive givet ordre om at åbne ild.
Hvad siger han?
Ifølge reglerne om neutralitet har vi 6 timer, før de åbner ild.
Sig til ham, sir...
Han skal ikke se, han har gjort mig vred.
-Vi må overgive os. -Hold kursen.
De ved vel, hvad det er jeg ønsker sagt, ikke Hornblower?
Kaptajnen beklager de omstændigheder, der skiller os.
Han håber, han altid vil have fornøjeIsen-
-af Deres venskab uafhængigt af forholdene landene i mellem.
Få ham over rælingen... med værdighed.
-Vinden bringerforandring. -Sir?
Venner bliver hurtigt fjender i krigstid.
-Hertugen hævdede neutralitet. -De er snart i seng med Frankrig.
Jeg forudser, at hele Europa snart er mod os.
Vi vil sejre, sir. Man siger, vi har gud på vores side.
Ja? Så lad os bede tiI, at den Almægtige aldrig bliver neutral.
Hvor er fregatten?
-Svar mig! Hvor er den? -De har dræbt os alle sammen!
Nogen andre? Nogen andre?
Et vrag på bagbords side, sir!
-Informer kaptajnen, mr. Cleveland. -Aj, aj, sir.
Stakkels djævle. Det ligner et af vores.
-Et forsyningsskib, sir. -På vej tilbage til Gibraltar.
-En neutral magts arbejde. -Spanien? Det er en krigserklæring.
Jeg forventede ikke andet.
-Derovre, sir. Overlevende. -Lad mig se.
Du Gode Gud, hvis mine øjne ikke bedrager mig-
-får vi besøg af en æret gæst.
-Kaptajn Foster. -Dreadnought Foster, sir?
-Det giver jeg ikke meget for. -Bring hende til Luvart.
Bemand brasen. Stå klar til Iøft!
Sådan folkens, kom så.
-Kaptajn Foster. -Kaptajn Pellew.
-Velkommen om bord, sir. -De kom i rette tid.
-Det er en ære at stå til tjeneste. -Tillad mig at afstå fra høfligheder.
Til jeg har genfundet mine lemmer.
Hornblower, sørg for indkvartering til kaptajnen.
Sig til min tjener, han skal finde tøj til ham.
-Må jeg vente at se Dem til middag? -Det vil være en ære, sir.
Inviter også de andre officerer, Hornblower.
Få det her af mig, og vis mig til rommen.
-Vores kaptajn holder ikke af gæsten. -Manden er en legende.
Mange finder hans fremgangsmåde hensynløs.
Jeg var på vej til Gibraltar for at overtage Dreadnought,-
-da spanierne blokerede vejen for os.
Vi var i undertal og underbevæbnede og var helt sikkert blevet indhentet.
-Skød de uden varselsskud? -De var pæne nok til at affyre et.
En frækhed uden lige! Franskmændene har taget tre forsyningsskibe,-
-og nu troede spanierne, de kunne gøre det samme.
Jeg tog kommandoen over skonnerten og gav ordre til at beskyde dem.
Jeg vidste, vores chancer var små, men de var nødt til at sænke os.
Havde jeg ikke handlet, havde skonnerten været i spaniernes hænder.
-Hvad med besætningen? -Ville De spørge om noget?
Hvor mange af besætningen fik spanierne op af havet?
Det ved jeg ikke, jeg havde andet at tænke på end at tælle.
Skal jeg forstå det sådan, kaptajn Pellew,-
-at De havde overgivet Dem?
Det er hverken rette tid eller sted til at diskutere taktik.
Nonsens, vi er alle søfoIk. Hvordan havde De reageret.
-Jeg tror, måske... -Ud med det.
Jeg...
Det glæder mig, at spanierne ikke fik vore forsyninger.
Jeg trækker mig tilbage.
Jeg tror, De vil nå vidt, unge mand, det tror jeg, De vil.
Gud spiller os et puds, spanierne er opankret seks sømil ud for Gibraltar.
Ikke sandt?
Rapportér, tak.
-Otte skibe, sir, måske ni. -Tak.
Kaptajn Pellew?
-Jeg tror, jeg har fornærmet Dem. -Ja, mr. HornbIower?
Tillad mig at undskylde, sir.
-Deres undskyldning er noteret. -Tak, sir.
Ankr op!
Mr. Hornblower, når vi mødes næste gang, har De sikkert Deres befaling.
-Sir? -De vil vel til løjtnantseksamen?
Det er kaptajnens beslutning.
Havneadmiralen venter, sir.
De er vist betaget af vores berømte kaptajn Foster og han af Dem.
Han er en stor mand, at være halvt så stor som han ville være rigeligt.
Vær forsigtig, mr. Hornblower. Den slags storhed har altid en pris.
Kom ind.
De ville se mig, sir.
Jeg håber, De mener, det er godt nyt, er De klar tiI løjtnantseksamen?
Godt, så anbefaler jeg Dem til næste måneds eksamen.
Går det godt, har De to måneders erfaring, ellers er De kadet igen.
-Det ved jeg, sir. -Så må De hellere læse i fritiden.
-De er heldig, mr. Bowles. -Jeg tror, Deres hænder er bundet.
lntet fængsel har holdt på mig til nu.
Deres tur, sir. Heldet er vist vendt.
De tog mig vist på ordet. Kan De ikke læse under dæk?
Nej, sir. Jeg prøvede at finde fred og ro.
Jeg beklager at have forstyrret Dem, Fortsæt, mr. HornbIower.
De finder nok tid til at læse, når de oprørte sind falder til ro.
Kaptajn Fosters strid med spanierne har berøvet flåden dens proviant.
Det giver mig ikke andet alternativ end at halvere rationerne.
-Halvere? -Ja, mr. Hornblower.
Kaptajn Foster tvinges sikkert til samme forsigtige træk.
Ja, sir.
-En okseside og fem liter rom. -Du har vist allerede været i rommen.
-Hvad skal det her betyde? -Halv ration. Kaptajnens ordre.
-Der har ikke været forsyningsskibe. -Får kaptajnen også halv ration?
Det er farlig snak, Bunting. Du må hellere bide det i dig.
Styles.
Oldroyd.
Finch.
Så er der kun Bunting og mig tilbage.
Lad os takke kaptajn Pellew for den mad vi har fået.
-Cleveland, gør en ende på den larm. -Aj aj, sir.
-Nattergalene høres tydeligt i aften. -Mr. Hornblower kan ikke lide det.
Folkens! Jeg sagde, folkens!
Løjtnant Hornblower beder om lidt mindre glød i sangen.
Må jeg tale med Dem, mr. Hornblower?
-De bød folkene være stille. -Jeg har brug for læsero.
Er der noget, der tynger Dem?
Der er meget at lære, jeg ved ikke, om jeg er parat.
Jeg husker min eksamen. Ligesom Dem læste jeg i ugevis.
Jeg var så heldig at blive eksamineret i et emne jeg kendte.
Men det er efter eksamen, den rigtig prøve begynder.
En bog kan lære en, hvordan man styrer et skib,-
-men ikke, hvordan man håndterer en sulten besætning. De er bange.
Mange af dem har set effekten af lang tids rationering, de frygter døden.
-Hvorfor synger de? -Hvis valget er sang eller gråd...
Hvad ville De vælge? En god løjtnant kender sine folk.
Hvis De vil prøve deres evner, så begynd der.
Op og i gang... Op og i gang.
Du ser ud, som jeg har det, Finch.
Det er lungerne, hiv mig op.
-Jeg kan ikke tage din ration. -Du har mere brug for den end jeg.
Hjælp, han er faldet.
-Hvordan går det med ham? -Han er for svag til vælingen.
-Det er vel mangel på mad. -Bær ham til sygelejet.
Vi ser bare til, mens spanierne sænker vores skibe.
-Rolig, mr. Hornblower. -Vi burde følge kaptajn Foster.
-Han fejlede, som jeg erindrer det. -Hellere det end at rådne op.
De træder over grænsen, mr. Hornblower.
Jeg beder om undskyldning, sir.
Du lader til at have fundet et rart sted.
-Hvornår er vi hjemme? -Hjemme?
-Mr. Hornblower? Ja, det er mig. Bliv liggende.
Musklerne svigter mig, sir.
-Hvor længe har jeg ligget her? -Nogle dage.
Det føles...
Den fordømte feber. Jeg kan ikke huske...
Du skal nok klare dig.
-Hvornår er vi i Portsmouth? -Det varer ikke længe.
-Bliver han værre, sir? -Han virker forvirret.
Det er feberen, sir. Jeg har prøvet at holde ham vågen...ved bevidsthed.
Men han falder hele tiden hen.
Jeg tror ikke, han klarer det.
Finch!
Hvordan har du det med læsning? Kan du læse?
Finch?
-Kan du læse. -Jeg kan læse biblen, sir.
Her. Clarkes bog om sømandsskab.
Det er meget venligt af Dem, sir.
-Den vil jeg nyde. -Du forstår ikke, du skal teste mig.
Jeg skal snart til løjtnantseksamen, så jeg må prøve min viden.
Det ville være en ære, hvis du vil hjælpe mig. Kom nu, klar dine tanker.
-Stil mig et spørgsmål. -Et spørgsmål, sir?
Du skal overhøre mig. Kom nu, tænk.
Jeg har ikke brug for en bog for at overhøre Dem, sir.
Godt, så prøv mig.
Et forsyningsfartøj.
Et forsyningsfartøj i sigte. Sig det videre.
Et forsyningsskib i sigte.
-Hvor brænder det? -Et forsyningsfartøj i sigte, sir.
Spred nyheden, mr. Cleveland!
Et forsyningsskib! Et forsyningsskib i sigte!
En fiskerknob, siger du? Finch!
-Hvordan binder man en fiskerknob? -Fisker...knob.
-Hvordan har han det, sir? -Jeg kan ikke holde ham vågen.
-Der er et forsyningsskib i sigte. -Hørte du det?
Finch!
-Et smukt syn, mr. Hornblower. -Ja virkelig, sir.
Hvad er det for et lys, mr. Bracegirdle?
Det ligner flammer, sir.
-Du godeste. -Hvad er det?
-Et brandskib, sir. -Et brandskib.
Et spansk brandskib. Ledsagerskibet er for langt agterude.
Hun er væk, sir.
Tak, mr. BracegirdIe.
-Få folkene under dæk. -Ned med dem, mr. Harris!
Det er første gang spanierne bruger brandskibe.
-Måske har de lært det af os. -Eleven overstråler læreren, tja.
Jeg har lidt mad med, Finch.
Finch?
Kom nu, drenge.
Grav dybt i lommerne. Vær generøse mod enken.
-Giv mig et bud. -En penny for det hele.
Det her er alvor, mine herrer.
Her er en god pibe. Hvem byder fem pence?
Ti shilling for det hele.
Det er mere end en ugeløn. Er du sikker?
-En sort dag, Matthews. -Han var en god mand, sir.
-Og sådan vil vi mindes ham. -Ja, sir.
Bunting lader til at tage det hårdt.
De var sammen på et andet skib, da Bunting tog tjeneste.
-Finch hjalp ham til rette. -Jeg forstår. Tak, Matthews.
Vi skal ledsage transportbriggen, Caroline til Oran.
Bed mr. Bowles gøre klar til afsejling.
Vi får en mr. Tapling fra diplomatkorpset om bord.
Han skal føre forhandlingerne. Sørg for hans indkvartering.
For Guds skyld, hold den i ro.
Bring ham om bord og sænk ham.
Pas på med rebet.
-Velkommen om bord, sir. -Jeg er aldrig blevet så mishandlet.
-Ved De, hvem jeg er? -Mr. Tapling, sir.
Det ved De i det mindste.
Mr. Hornblower, får det rod væk, nu!
Så hjælp mig da.
De har deres eget hemmelige forråd.
-Hvor har du det fra? -De spiser som konger.
-Hold op. -Det passer.
Vi er på halv ration, for at de kan bevare deres kongelige manerer.
-Ellers havde vi fået tre fjerdedele. -Bunting!
-Mr. Hornblower, sir. -Jeg vil tale med dig.
Undskyld, sir, Det var bare tom snak.
Tom snak kan få dig hængt. Hvad hvis jeg havde været kaptajnen?
-Hvor har du den snak fra? -Det siger alle, jeg ved ikke...
-Hvor belejligt. -Har De brug for hjælp?
Nej, sir. Jeg tager mig af det.
De her historier... Tror du, de er sande?
-Nej, sir. Det var forkert af mig. -Det var det.
Jeg forstår, Finch var en nær ven.
-Jeg har meget at takke ham for. -Jeg med.
Det er derfor du ikke er i lænker nu, men ikke mere mytterisnak.
-Ja, sir. -Jeg holder nøje øje med folkene.
Hvis moralen falder, ved jeg, hvem der står bag, tilbage til arbejdet.
-Vi tager det, der er vores. -Mener du stjæler det?
Man stjæler ikke noget, der tilhører en.
-Du snakker mytteri, Bunting. -Ja? Uretfærdighederne må stoppe.
Det her vil jeg ikke være med til.
Heller ikke jeg.
I ændrer mening, når l spyttertænderne ud.
Må jeg veksle nogle ord med Dem? Min kahyt er helt uacceptabel.
-Det er det bedste, vi kan tilbyde. -Der lugter af sved...og værre.
Sørg for, at jeg straks bliver flyttet, tak.
Da jeg kom tilbage, var låsen brudt op. Han er sikkert dernede.
-Hvad fanden laver du, Bunting? -Jeg er sulten! Sulten!
Hvad er du for en mand?
Du stjæler mad fra dine skibskammerater.
Har du ingen skam i kroppen?
Man mister alt håb.
Vi må statuere et eksempel. Lad folkene vise deres foragt.
-Lad ham løbe spidsrod. -Jeg beder Dem, jeg var vanvittig...
-Straffen passer til forbrydelsen. -Må jeg indskyde noget, sir?
Jeg bør bære ansvaret for Buntings handlinger.
Jeg overhørte ham opildne besætningen med rygter og løgne.
Jeg burde have gjort mere.
Det skal De godtgøre med at føre ham gennem spidsroden.
Før ham frem.
Manden her er en tyv.
En mand som tages i at stjæle mad, stjæler den fra jer alle sammen.
Sørg for, han lærer sin lektie.
Hvis nogen sparer ham, er han meddelagtig i tyveriet.
Fortsæt, mr. HornbIower.
Så rækker det! Det rækker, sagde jeg!
Jeg tror, budskabet er nået ind.
Den næste, som stjæler mad fra lasten, bliver hængt fra rånokken.
Mr. Hornblower, Angående min nye indkvartering...
Herfra ser det smukt ud, men et nøjere øjesyn viser...
-At øjet bliver snydt. -Sir?
-De vil fortryde den her opgave. -Det tvivler jeg på, sir.
-Læg til ved broen. -Et og to, hold årerne.
Årer ud.
Kryds årerne.
-Hvad gør vi nu, sir? -Venter, De har set os.
Forsigtigt.
Rig sejlet op som skygge, Matthews.
Hvad i...!
Stop ham!
Er du helt vanvittig mand? Tyveri og nu desertering? Vil du hænges?
Kaptajnen må bestemme din skæbne. Bind ham.
Jeg vil ikke leve med uretfærdighed!
Hvis han siger en lyd til, så knebl ham.
Før ham om bord.
Han føler sig vel hjemme her blandt hedningerne.
Åh nej, se der.
-Han ligner en fuld. -Muslimer drikker ikke.
Det er ulovligt og umuIigt at få fat i.
Det lader til det lykkedes ham, sir.
Hans Majestæts konsul.
Mr. Duras, må jeg præsentere løjtnant Horatio Hornblower-
-fra fregatten Indefatigable.
Må jeg præsentere Hans Højheds skatmester, som skal hente guldet.
Guldet er i agtertoften af båden.
De kan se nærmere på det, når vi ser provianten.
Og nu guldet.
-Mr. Hornblower. -Straks, sir.
Hent guldet, Matthews!
Nå, kok? Glimrende, effendi.
-Er De utilpas, sir? -Det er den fordømte hede.
Hvad sker der, sir?
Åh Gud!
-Hvad er det? -Det er pesten. Den sorte død.
Det er pesten. Åh Gud, det er pesten!
Bliv!
Marinesoldater, stå vagt!
-Jeg må aflægge rapport. -Flåden tager os ikke om bord.
lkke før efter tre ugers karantæne efter det sidste dødsfald.
-Vi må blive her i Oran. -Nonsens, det ville ingen beordre.
Har De set en epidemi i flåden? Set ni mænd ud af ti dø af feber?
Det har jeg, mr. Hornblower. Jeg så pesten i Smyrna i `86.
lngen kaptajn vil løbe den risiko for en besætning på tyve mand.
Vi har været her i timer. Vi har været tæt på ham.
-Vi har hørt ham hive efter vejret. -Tag det roligt, mr. Tapling.
-Hvem af os rammes først? -Stille, tænk på folkene.
-Forsyningerne havde været velkomne. -Vi kan gøre noget ved det.
-Jeg må tale med kaptajnen. -Så kom om bord og gør det.
-Hvad sker der? -Jeg må tale med kaptajnen.
Dårlige nyheder, sir.
Den sorte død er i Oran.
-Så er de allerede døde, sir. -Ti.
-Hold Dem i læsiden. -Jeg har et forslag, sir.
Flåden har brug for forsyningerne, vi kan aftjene de 3 uger på Caroline.
-Spild af tid, sir. -Har De noget, De vil sige?
De er formentlig døde indenfor en uge, så mister De Caroline.
Sandt, men jeg må afveje det mod kravet om proviant.
Og lige nu er det langt vigtigere for den her flåde.
Jeg udnævner Dem til befalingshavende over Caroline.
-Hvor er mr. Tapling. -l land med marinesoldaterne.
-Han fortsætter som Deres passager. -Javel. Sir?
-Mine bøger. Til eksamen, sir. -Javist...
Hent dem.
-Jeg håber, De får tid til læse. -Tak, sir.
-Præcis som Noahs ark, sir. -Han havde to af hver.
Vi må have kornet om bord først. Rig taljerne.
Han skal nok klare det.
Bemand ankerspillet og stævn ud, mr. Bowles.
Held og lykke, mr. Hornblower.
-Meld Dem om tre uger i Gibraltar. -Javel, sir. tak.
Undskyld sir, men kan De høre kvæget brøle.
-Det er vamt, de skal have vand. -Pokkers.
Vi får dem aldrig om bord før mørket falder på.
-Tag nogle folk og skaf vand. -Aj aj, kaptajn.
Rolig nu.
-Rolig, Matthews. -Vi kan ikke styre strømmen.
Det er nok. Vi fortsætter i morgen.
Godt klaret, folkens. Tak for indsatsen.
Nå, Bunting. Var det det her, du forestillede dig, da du ville flygte?
Jeg beder Dem, spar mig for visdomsordene.
De er underbemandet og har brug for min hjælp, sir.
Du har brug for min hjælp. Du har et valg.
Du kan sidde her og rådne, til vi når Gibraltar, og du får din straf...
-Vi kommer aldrig dertil. -Eller du kan genoptage tjenesten.
I hvilket tilfælde, jeg vil overveje at tale din sag i retten.
-Hvorfor skulle De gøre det? -Vi har alle noget i fortiden...
Der kan gøre det af med fremtiden. Jeg giver dig chancen for en.
-Måske har jeg ingen fremtid. -Så bed til en hurtig død.
Vent!
-Jeg forivrede mig, sir. -Er du villig til at arbejde?
Ja, sir.
Hvis du snyder mig, Bunting, vil du fortryde det.
-Forsigtig. -Træk!
Slæk linen.
Ned med hende!
-Ind med hende. -Rolig, rolig...
Vi har besøg, sir. Og de har den onde sygdom med.
-Hvor er mr. Tapling? -Han nægter at stå op.
Gør han virkelig.
-God morgen, kommer De på dæk? -Nej, det er ikke nogen god ide.
-Maurerne er her efter deres guld. -De må ikke lade dem komme om bord.
-Guldet er deres. -Send en af Deres folk.
-Jeg har brug for mine folk. -Jeg lider, jeg kan ikke røre mig.
-Døden har mig i sit greb. -Så har de ikke brug for mad.
Nægter de en døende mand mad?
Jeg vil se det som min pligt, at hjælpe Dem ud af den her verden.
Det skal admiralen høre.
Og hvad gav de os til gengæld?
Det var den sidste.
-Hvad er den stank? -Kvæget, sir.
-De har ikke lært at holde sig rene. -Sæt nogle folk til at rense ud.
-Det er ikke et job for frivillige. -Nej, men så tænker de ikke.
-Det er sandt, sir. -Vi må væk fra den fordømte vind.
Gør klar og let anker.
-Hvad skal det her betyde? -Problemer, mr. Tapling?
Har De givet ordre til at gøre mig til messedreng?
Er De snedker? Eller er De kirurg?
Vi er underbemandede og alle må trække en del af læsset.
-Jeg er ikke parat til den slags. -Så foreslå noget andet.
Kan De bedre klare det, viI jeg tage det under overvejelse.
Vi må holde os midt i sundet, ellers fører strømmen os væk fra Gibraltar.
Hun er ikke bygget til det her, lad os håbe, hun holder.
-Og slagt en okse til besætningen. -En okse, sir?
Hvert måltid kan være det sidste. Vi må gøre dem til en fest.
Det her uden tvivl det mest modbydelige, jeg har været med til.
-Det har sine fordele. -lngen jeg kan se.
Den som fører øksen, må vælge de bedste stykker.
Virkelig? Vis mig hvordan.
Lad os bede til, at vi kan leve i karantæne resten af livet.
-Smager det, som du husker det? -Ja.
Der er en vis tilfredsstillelse ved at ens arbejde værdsættes.
lkke halvt så tilfredsstillende som en god filet.
For Guds skyld... Hvad vil De?
-Det er sket. -Hvad? Tal, så man forstår det.
Pesten.
-Rør ham ikke. -Tilbage.
-Stop der, Styles! -Men, sir...
-Jeg advarede Dem, Hornblower. -Forhold Dem i ro, mr. Tapling!
Ret dig op!
Smid ham ned, hvor han hører til. l lasten med de andre stinkende dyr.
Manden er beruset.
Hvor nobelt af Dem, mr. Hornblower.
-At sætte Deres liv på spil. -Jeg løb ingen risici.
Havde han haft pesten, var vi alle dødsdømt alligevel.
-Hvad er der med dem? -De er tørstige igen.
-Så vand dem. Vi har kun vand nok til tre dage.
Tre dage? Vi har stadig en uges karantæne tilbage.
Kvæg er tørstige dyr, sir.
Når vinden tiltager, går vi i land og finder en ensomt liggende bæk.
En lille by knapt en kilometer væk. Jeg så nogle vagter, men...
De må være fulgt efter dig. Derovre!
Fyr
Bunting! Tag over, Matthews!
Bunting!
lnd mellem træerne! lnd mellem træerne!
Rør dig ikke! Hvis du stikker af, skyder jeg dig.
Hvorfor reddede De mig så? For at se mig hængt?
Du skal tilbage til Gibraltar og stilles for retten. Bliv stående!
-Hellere en kugle end et reb. -Hvis du vil dø, hjælper jeg.
Så gør det.
Jeg viI være Dem evigt taknemmelig.
Min pligt er klar.
At redde en mand, så han kan dø en langsom død?
Du vender tilbage til skibet med mig.
Aldrig!
Jeg tror...
...Deres pligt er gjort, sir.
-Tre døde. to flygtede, sir. -Godt, Matthews.
-Hvad med Bunting? -Vi begraver ham i havet.
-Han kunne ikke reddes, sir. -Jeg burde have fundet en måde.
-Hvad i himlens navn...? -Dreadnought, sir.
Hvad fanden laver den båd?
De har oksesider i den.
Hurtigt, efter hende!
Ro alt hvad har I lært!
Læg bi, for satan!
-Aflever provianten! -Har De et problem, mr. Hownblower?
-De har ingen ret til provianten. -Ja? Hvem siger det?
-Vi er i pestkarantæne. -Deres karantæne er næsten forbi.
-De kan sikkert undvære lidt kød. -Der er en uges karantæne tilbage.
Vi er ikke udenfor fare, kvæget skal leveres tilbage med mændene.
De kan sikkert undvære to udmagrede okser.
Det er min pligt at beskytte flåden fra Den Sorte Død, sir!
-Og pligten mod deres overordnede? -Jeg kender mine pligter, sir.
Min pligt er hos mændene.
Jeg forhandler ikke. Giv os kødet, eller jeg tager det med magt.
Så er provianten Deres, sir.
Det er ansvaret også. Ro mod Caroline.
Vi mødes i Gibraltar, mr. Hornblower.
Vi overgiver hermed hans krop til havet for der at rådne,-
-til han igen genopstår, når havet opkaster sine døde,-
-og livet i verden der kommer takket være Jesus Kristus,
Han tager da denne modbydelige krop og gør den i hans billede-
-ifølge hans gerning, hvor igennem Han kan betvinge alt.
Amen.
-Sådan et spild af liv. -Deres sorg er beundringsværdig.
Men De tager det alt for tungt.
Jeg dræbte ham, mr. Tapling.
Han havde mistet respekten for liv. Men Deres mod vil redde mange.
Jeg er sikker på, Kaptajn Pellew havde fundet en løsning.
Gad vide, om jeg er klar til at få kommando.
Nå, mr. Hornblower, et syn, der glæder hjertet, ikke?
Ja, mr. Tapling.
De har været os til god hjælp.
Jeg trak min del af læsset og fik meget til gengæld.
Ny viden om udstykningen af en okse og værdien af en mæt besætning.
En sådan viden vil jeg få meget glæde af.
-Hvad menes der med den opstandelse? -Se, sir!
Gud i himlen.
Goddag, Noah. Hvordan går det med Sem og Ham?
Sem og Ham har middagen med sig. Det samme gælder ikke Dem.
Mr. Tapling har allerede informeret mig om Bunting.
De bærer skylden for hans død på Deres skuldre.
Mr. Bracegirdle bad mig prøve min evner som befalingsmand.
-Jeg bestod ikke prøven. -Mænd som Bunting...
De vælger selv at overgive sig til skæbnen.
-De gjorde Deres pligt som officer. -Jeg kunne ikke finde ind til ham.
De har intet at bebrejde Dem selv for.
En mand døde, andre overlever takket være Dem.
Jo, men hans død var unødvendig.
Det er den pris en officer betaler Det hjælper ikke at dvæle ved det.
De får travlt med at forberede Dem. Løjtnanteksamen finder sted i morgen.
Jeg formoder, De stadig ønsker at deltage,
Fint, sig til mr. Bracegirdle, at De kan tage en af skibets både.
Det var alt. En ting til, mr. Hornblower.
Jeg har forstået, De tillod besætningen at spise frisk kød.
Under omstændighederne fandt jeg det bedst.
Fandt de det bedst, sir?
Frisk oksekød når der var anden proviant?
-Sikke en luksus, De overrasker mig. -Jeg beklager, sir.
Det er rart at have Dem om bord igen, mr. Hornblower.
Kan nogen låne mig en ren hvid skjorte?
-Hvad er det, der er så sjovt? -De kan tage en af mine.
-Det her duer ikke. -Stewarden har vist et strygejern.
Jeg har et par hænder og vigtigere ting for end at stryge skjorter.
Jeg gør det selv. Bare giv mig strygejernet.
De vil stå i kø foran døren hver morgen.
Du får min romration.
-Nu skammer de os da ikke ud. -Tak, mr. Bracegirdle.
Min hat!
Tag den under armen, så ser De det måske ikke.
Nu er De så klar, som De kan blive.
Tak, sir.
Her kommer han. Tre hurrahåb for mr. Hornblower.
Og tre til!
Held og lykke, sir.
Fungerende løjtnant Hornblower melder sig til eksamination.
Vi er fyrre, hvor mange består? Fem?
Nu kommer de!
Black Charlie Hammond ligner en, der har tabt modet.
Og selveste Dreadnought Foster.
Den første unge herre.
Tre måneder mere til søs. Jeg skulle sende den næste ind.
-Hvad spurgte de om? -De bad mig definere en Loxodrom.
-En Loxodrom? -Lad dem ikke vente.
De var inde i ti minutter. 40 gange ti minutter...
Det bliver midnat, før de er færdige.
Måske overhører de jer i grupper som i de franske tribunaler.
Næste!
Hvordan gik det?
-Sort uheld. -Næste.
Er det ikke Pellews unge opkomling.
Opgiv navn. Vi har ingen tid at spiIde.
Hornblower, sir.
Horatio Hornblower. fungerende løjtnant på Indefatigable.
Deres papirer, tak.
Sid ned.
De har bidevind og ligger for bagbords halse-
-men en hård nordlig vind og Dover to sømil væk.
Vinden vender fire grader og overrumpler Dem. Hvad gør De?
På det her tidspunkt er De afmastet.
De har Dovers klipper i læsiden.
Nu har De problemer, mr...Hornblower.
Vil De dele ud af Deres visdom, mr. Hornblower?
Eller opbrugte De Deres taleevner på pestskibet?
-Jeg er afmastet, sagde De? -Præcis.
Dover...Dovers klipper...
Hvad sker der?
Beredskabskald!
Sir?
Der, sir. Et brandskib.
-De kan gå op i flammer. -Vi må tilbage til skibene.
De beskyder hende, sir!
Lad os håbe, hun synker. De der, ro herhen!
Læg til for fanden, eller jeg skyder jer.
Du, stå klar til at skyde.
Skynd Dem, Hammond, for Guds skyld!
-Hvad laver De. mand? -Hun er på vej mod lndefatigable.
-Ro mod Dreadnought! -Nej, mod Calypso!
-Ro! -Ro for jeres liv!
Der er hun!
Hun drejer mod højre.
Gud hjælpe besætningen. Hun er der snart.
-En rorsmand kan styre hende klar. -Er De gal, det overlever man ikke.
Knægten har ret. Vi må prøve.
Ro til!
-Ro så overlever vi måske!
-Heden er for stærk. -Læg hende under gillingen.
Lad mig prøve, sir. lndefatigable er mit skib.
Værsgo, mr. Hornblower. Værsgo.
Brug rundholter til at afværge hende.
-Vi skal hen til roret. -Tag det her, sir.
-Hårdt bagbord. -Roret sidder fast.
Fjern surringen.
-Hårdt bagbord. -Hårdt bagbord, sir!
Hun reagerer på roret.
Skub hende væk!
Hornblower!
-Agterstavnen rammer, hårdt i læ! -Hårdt i læ, sir.
-Sluk ilden! -Sluk ilden!
-Midskibs! -Aj aj, sir !
Vi bringer hende på grund i neutralt vand.
-Styrelinerne er brændt over. -Forlad skibet!
-Kaptajn Foster! -Red Dem selv!
Spring i vandet!
Kaptajn Foster?
Kaptajn Foster!
Kaptajn!
-Kaptajn! -Hvordan gik det, mr. Hornblower?
Bare lidt sveden, sir.
Hvor er båden? De skulle følge efter og samle os op.
Jeg kan ikke se Dem, sir.
Ohøj! Hammond! Ohøj!
De skulle følge efter, for fanden!
-Derovre, sir! -Kaptajn Foster?
-Vi kan se Dem, sir. -Hammond, herovre!
Skynd Dem!
Deres hånd, sir. Godt klaret, sir. Hornblower.
-Gud være lovet. -Ja, det var ikke Dem.
Vi fulgte efter så hurtigt vi kunne.
Kom om bord, mr. Hornblower.
-Jeg stolede på en medofficer. -Hvad antyder De?
Jeg antyder intet, men nogen ser antydninger i simple fakta.
-Jeg anser det for en fornærmelse. -Tillykke med klar synetheden.
-Træk det tilbage og undskyld. -Aldrig.
Nuvel vi fortsætter diskussionen i land.
Ja, og så kræver jeg en undskyldning af Dem.
-Jeg udfordrer Dem til duel. -Det vil jeg se frem til, sir.
-Jeg sender en sekundant. -Han skal være velkommen.
-Hvad stirrer De på, mand? -lngenting, sir.
Jeg kan takke Dem for mit liv, mr. Hornblower.
Men det lader ikke til at skulle vare ved, sir.
I alle mine år på havet har jeg set-
-mange modige gerninger.
Men det, sir, rangerer blandt de mest mindeværdige.
Mine mænd skylder Dem deres Iiv. Og jeg-
-skylder Dem mit skib.
Begivenhederne vil fremstå af deres papirer.
Må jeg spørge, hvordan eksaminationen gik?
Det særlige udvalg sammentræder nok ikke mere.
Harvey sagde, De næsten mistede rundholtene under Dovers klipper.
De var ved at dumpe, skuddene reddede Dem.
Ja, sir.
I de sidste uger har vi set Dem bestå en langt sværere eksamen.
De har smagt det bitre bryg, der udgør en kaptajns liv.
-Næste gang er De bedre forberedt. -Ja, sir.
Mr. Hornblower. Det har været en ære at tjene med Dem.
Og med Dem, sir.
-Mr Hornbower. -Mr Bracegirdle.
Officererne ville sætte pris på Deres selskab til et glas rom.
Jeg kommer straks.
De har vist noget på hjerte.
Jeg tænker bare på de afstande vi tilbagelægger.
Og hvor langt vi stadig skal sejle.